Author: Admin

Енеїда

Еней був парубок моторний...

Навігація:

Стаття

Відмінності між «Енедою»
Вергілія та Котляревського

Фотогалерея

Кожна освічена людина знає такий важливий для історії твір як «Енеїда». Напевно, всім відомо й те, що існує дві «Енеїди» написані різними авторами у різні часи. Вперше цей епічний твір був написаний між 29 та 19 р. до н. е. Вергілієм на латинській мові. Вдруге «Енеїда» вийшла в 1798 році та стала відомою як бурлескно-травестійна поема та перший твір написаний розмовною українською мовою. Її автор— письменник Іван Котляревський.
Не складно здогадатися, що незважаючи на спільну назву, твори суттєво відрізняються один від одного. А ось в чому саме полягає їх різниця й дослідимо зараз.
“Енеїда” Вергілія
« Енеїда» Вергілія — це давньоримська епопея, героїчний твір, класичний оригінал, що уславляє абсолютизм і доводить божественне походження римських імператорів. Поема має дванадцять частин і написана гекммгіром. Перші шість пісень поеми присвячені подорожуванням Енея від Трої до Італії, подальші шість — війнам Енея в Італії з місцевими племенами. Це твір класицизму. За Вергілієм, все підвладне волі богів, а людина — це пасивна іграшка у їхніх руках.
В основі героїчної поеми Вергілія лежить сказання про благочестивого троянця Енея, сина Анхіза й Венери, що втік під час пожежі в Трої на латинську землю. «Енеїда» являє собою низку оповідань, повних драматичного руху, строго концентрованих, патетично напружених; ланки цього ланцюга з'єднані майстерними переходами і спільною цілеспрямованістю, що створює єдність поеми. Рушійна її сила — воля долі, котра веде Енея до заснування нового царства в латинській землі, а нащадків—до влади над світом. Масових сцен Вергілій уникає, виділяючи кілька фігур, щиросердечні переживання яких і створюють драматичний рух. Драматизм посилюється стилістичною обробкою: Вергілій майстерним добором і розташуванням слів вміє додавати стертим формулам повсякденної мови велику виразність і емоційне забарвлення. У зображенні богів та героїв автор ретельно уникає грубе і комічне, прагне до «благородних» афектів.
«Енеїда» була закінчена лише начорно. Але й у цьому «чорновому» вигляді вона відрізняється високою досконалістю вірша. Верґілій використав увесь арсенал греко-римської міфології, зробивши свій твір безсмертним. Адже “Енеїда” - дуже вагомий внесок як в античну, так і у світову літературу.

“Енеїда” Івана Котляревського
І.Котляревський – видатний український поет та драматург, який започаткував нову добу в розвитку української літератури. У той час українська мова жила лише в народі та використовувалася у побуті. Створюючи «Енеїду», І.Котляревський писав «живою» народною мовою. Котляревський запозичив у Вергілія лише тему твору – пригоди Енея та троянців після зруйнування Трої.
«Енеїда» - епічна бурлескно-травестійна поема, написана чотиристопним ямбом, має шість частин. Еней та троянці перевдягнуті автором в українське вбрання, у них характер запорізьких козаків, які шукають собі нової оселі, нового місця застосування своєї молодої сили після зруйнування Запорізької Січі Катериною II. Вони можуть і багато гуляти, і їсти, й пити, але коли діло доходить до необхідності захищати Вітчизну, вони доблесні воїни, хоробрі, сильні, здатні жертвувати життям заради неї.
Еней у творі володіє неабиякими здібностями народного ватажка. Він здатен очолити та вести за собою військо, будувати плани боротьби з ворогом, турбується про долю троянців у латинській землі. Він проти кровопролитних боїв та має добру вдачу.
Троянці всі міцні, великі, сильні чоловіки, наділені почуттям обов’язку, товаришування, любов’ю до волі та правди, здатні на великі подвиги.
Боги в поемі – це верхівка феодального суспільства України в другій половині XVIII – XIX століття . У них ті ж самі вади: вони ведуть розгульне життя, не піклуючись про людей, над якими мають владу. Серед них процвітають хабарництво та інтриганство. Наприклад, коли Юнона йде до Еола та просить нашкодити Енею, то як плату обіцяє гарну дівку.
Усі ці події змальовуються у творі крізь призму українських традицій і звичаїв. Ми бачимо українське вбрання, страви, ігри, розваги. Це надає поемі багатого українського національного колориту.
Події навмисне описані Котляревським у приниженому тоні, з добрим гумором та іронією. Автор широко використовує персонажів українського фольклору, наприклад: баба-яга, хата на курячих ніжках, килим-самольот. Також у мові твору широко вживаються українські епітети: біле тіло, гіркі сльози, ясні очі, народ хрещений.
Отже, можна дійти висновку, що «Енеїда» І. Котляревського — це цілком оригінальний твір, сповнений національного колориту, суто народного гумору, яким уже понад двісті років зачитується український читач.
Відмінності між “Енеїдами”
Спільне в “Енеїдах”
В “Енеїді” Вергілія та в “Енеїді” Котляревського герої діляться на земних, та небожителів. Спільні в них й імена усіх дійових осіб, хоча деяких з них Котляревський перевтілив на український лад. В обидва творах особливу увагу приділяється загарбницьким війнам троянців на чолі з Енеєм. Взагалі, гідність та достоїнство, патріотизм і націоналізм — ось що перш за все вирiзняє твори Вергілія та Котляревського і, в той же час, споріднює їх. Чинники моральні, духовні, нетлінні. Чи не тому «живими» до сьогоднішнього дня залишились тільки два Енея — класичний Вергіліїв та український Котляревського?
Тобто, хоча твори й мають однакову назву, їм притаманні суттєві відміності. Адже вони були написанні письменниками різних країн, у різні часи, а тому й несуть відомомсті про життя різних народів. Але, безперечно, й «Енеїда» Вергілія, й “Енеїда” Котляревського—це безцінний внесок в історію та літературу країн.

“Енеїда” Вергілія	“Енеїда” Котляревського
1.Вергілій—патріот Італії, у творі славить багатоетнічну Римську імперію	1. І.Котляревський—патріот України, у творі глуздує над приниженням інших народів в Російській імперії
2. Об'єкт зображення - римська влада	2. Об'єкт зображення - українська влада
3. У творі Лавінія любить Турна, вірна йому .	3. Лавінія— типова провінціалка, яка згодна заміж за кого віддадуть
4. Камілла – сильна та відважна жінка. Її героїчна битва за рідний край змальована велично та героїчно.	4. Камалла саркастично висміяна. «Собою всіх людей лякала…Ся звалась діва-цар Камілла, До пупа жінка, там – кобила, Кобилячу всю мала стать: Чотири ноги, хвіст з прикладом, Хвостом моргала, била задом, Могла і говорить, і ржать…»
5. У творі славиться війна.	5. У творі засуджуються всякі загарбницькі війни в Європі та участь в них Російської імперії
6.Зображення й оспівування славного життя предків	6.Показ паразитизму, жорстокості, хабарництва, пияцтва, зажерливості, пихатості панівних класів, акцент на їх соціальній і моральній нікчемності
7. Вергілій уникає опису епізодів з життя народу.	7.Котляревський часто в полотно твору вплітає епізоди з життя українського народу: прийом гостей, полювання, готування до війни тощо.
8. Боги всесильні і керують долею людства	8.Котляревський наділив богів імператорів людськими вадами, такими як: хабарництво, пияцтво, заздрощі та зрадливість
9. Юнона — велична богиня, дружина Зевса	9. Юнона—мстива жінка, «суча дочка».
10.Дідона — богиня «краси неземної», повелителька і справедлива суддя. Всі поважають її.	10. Дідона—приваблива вдова. Всі поводяться з нею, як з “дівкою”
11. Має дванадцять частин	11. Має шість частин

Енеїда

Еней був парубок моторний...

Стаття

Фотогалерея

Фотогалерея

Домашняя страница | Домашняя страница

Домашняя страница | Домашняя страница

Стаття

Стаття

Фотогалерея

Фотогалерея